(untitled) (Вісник Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Історія, 2025)
Вступ. Американська інтервенція в Ірак у 2003 р. призвела до значних змін у міжнародно-політичній ситуації на Близькому Сході, а також стала передумовою тривалих конфліктів у регіоні. Після повалення уряду С. Хусейна у 2003 р. США поставили перед собою завдання встановити стабільний представницький уряд в Іраку та запобігти перетворенню країни на безпечний притулок для терористичних угруповань. У пропонованій статті проаналізовано ключові стратегічні рішення, ухвалені адміністрацією Дж. В. Буша в межах післявоєнного відновлення Іраку. У центрі уваги перебуває реалізація концепції "націотворення", що зазнала критики в американському суспільстві після невдалого досвіду війн в Іраку (2003–2011 рр.) й Афганістані (2001–2021 рр.). Результати дослідження важливі для розуміння еволюції зовнішньої політики США у постбіполярний період і також мають значення для України як держави, яка нині отримує допомогу від США у протистоянні російській агресії. Методи. Стаття є емпіричним дослідженням, що ґрунтується на джерелах. Основоположним у ході дослідження був принцип історизму, згідно з яким явища і події минулого розглянуто в контексті конкретно-історичних обставин їхнього виникнення й розвитку. У процесі дослідження був застосований історико-генетичний метод, що полягає у простеженні змін концептуальних засад уряду США щодо післявоєнної трансформації Іраку та засобів її реалізації. Результати. Здійснено аналіз змін у підході США до післявоєнної трансформації Іраку шляхом висвітлення концепцій, сформованих у межах планування до вторгнення, а також порівняння їх із реальними діями адміністрації Дж. В. Буша. Простежено наслідки реалізації рішень, ухвалених урядом США після повалення уряду С. Хусейна. Висновки. Після повалення уряду С. Хусейна у квітні 2003 р. повоєнне відновлення Іраку здійснювалось під прямим одностороннім контролем США. Підготовка концептуальних засад повоєнної трансформації Іраку розпочала реалізовуватись Державним департаментом за рік до вторгнення і ґрунтувалась на необхідності здійснити деполітизацію іракської армії і державного апарату, щоб не допустити повернення лоялістів поваленого уряду С. Хусейна до влади. Адміністрація Дж. В. Буша різко змінила політику і започаткувала значно суворіший процес люстрації державного апарату й армії Іраку. Наслідками цих рішень стали руйнування іракської суспільно-політичної системи та зростання підтримки партизанських угруповань. Задля економії військово-фінансових ресурсів США адміністрація Дж. В. Буша відмовилась від збільшення військового контингенту в Іраку, що зумовило неспроможність військ США перемогти партизан.